home
***
CD-ROM
|
disk
|
FTP
|
other
***
search
/
Chip 1996 April
/
CHIP 1996 aprilis (CD06).zip
/
CHIP_CD06.ISO
/
hypertxt.arj
/
9401
/
MAGAZIN.CD
< prev
next >
Wrap
Text File
|
1994-11-26
|
27KB
|
421 lines
@VSOTE Network@N
@VA gyógyítás hálózata@N
A hagyomány szerint a seb begyógyul, ha pókhálót tesznek
rá. îrásunknak azonban semmi köze a háborítatlan múlt
szimbólumához. Éppen ellenkezôleg: a Semmelweis
Orvostudományi Egyetem számítógépes hálózata folyamatos
fejlesztés tárgyát képezi. Telepítésének célja azonban
azonos ama bizonyos hálóéval: a lehetô leghatékonyabb
betegellátás.
A Semmelweis Orvostudományi Egyetem SOTNET névre keresztelt
számítógépes hálózata, amelynek építése 1989-ben kezdôdött,
jelenleg 700 számítógépet köt össze; optikai szálas és
azokon kívül elhelyezkedô klinikái között a Duna mindkét
oldalán a Matáv alépítményében futnak Budapest felszíne
alatt -- kezdi a számítógépes hálózat bemutatását @KDr. Sali @N
@KAttila, a SOTE Számítóközpontjának@N igazgatója.
@VÅltalános szolgáltatások@N
Az elsô kérdés egy számítógépes hálózattal kapcsolatban
mindig az, hogy mi célból kívánjuk kiépíteni. Az
orvostudományi egyetem hálózata részben olyan
szolgáltatásokat nyújt, amelyek minden egyetemre,
oktatással és tudományos kutatással, fejlesztéssel
foglalkozó intézményre jellemzôek. Értem ez alatt
elsôsorban az elktronikus levelezést, amely
összezsugorította a világot és megszüntette a kutatási
monopóliumokat. Azáltal, hogy 1990 óta Magyarország is
rákapcsolódhatott a nemzetközi hálózatokra, elérhetôvé vált
egy nagyon kényelmes és gyors kutatási és oktatási
együttmûködési lehetôség a világ vezetô egyetemeivel. A
kutatóknak csupán meg kell keresniük a megfelelô
partnerkutatókat, mert a napi információcsere technológiája
rendelkezésre áll: egyetemünk tagja több nemzetközi
hálózatnak (INTERNET, EARN és BITNET). E három hálózaton
keresztül gyakorlatilag a világ bármely ismert egyeteme
elérhetô.
A hálózat másik nagy alkalmazási területe a szakirodalmi
adatbázis elérhetôvé tétele. Ezeket az adatbázisokat
lézerlemez-készleteken hozzák forgalomba, melyeket egy-egy
intézmény megvásárol és központi gépén tárol. Az orvosi
egyetemen a legkeresettebb a MEDLINE nevû teljeskörû orvosi
szakirodalmi adatbázis, mely tartalmaz minden 1968 óta
megjelent, jelentôséggel bíró publikációt: és ami a kutatás
szempontjából rendkívül jelentôs, hogy a hálózat bármely
gépérôl, gyakorlatilag a kutató íróasztaláról elérhetô. Ez
annyira jó szolgáltatásnak bizonyult, hogy igénybevétele
egy-két napon belül tömegesen elterjedt a klinikai és
intézeti oktatók, kutatók körében.
A hálózat további általános jellegû alkalmazása a
listserver szolgáltatás. A világban az azonos érdeklôdési
körû emberek nagyon sok számítógépes csoportot hoztak
létre, amelyek tagjai párbeszédet folytatnak egymással
szakmai jellegû problémáktól kezdve egészen a
hobbi-vonatkozású kérdések megvitatásáig. Természetesen
orvosi csoportok is léteznek: ezek között olyan speciális
esetek leírásai keringenek, amelyek kezeléséhez tanácsokat
véleményeket kér küldôjük.
A hallgatói információs rendszer adatbankja az
egyetemistákról szóló minden olyan információt tartalmaz,
ami az egyetemi állampolgárokról hivatalosan
nyilvántartható. A hallgatók számára olyan adatbankok is
elérhetôek, amelyek révén tájékozódhatnak a külföldi
egyetemek ösztöndíjkínálatáról.
A hálózat az oktatásban is jelen van: információ
technológiai oktatás az elsô évben folyik. Ekkor
tisztázódnak a számítástechnikai fogalmak, mivel a
hallgatók e tekintetben eléggé homályos ismeretekkel
érkeznek a gimnáziumokból. Itt tanulnak elôször a
hálózatokról és arról, hogy hogyan lehet az egyetem
hálózatán belül kommunikálni, illetve kimenni más,
nemzetközi hálózatokra. Ötödéven kerül sorra kötelezôen
választható speciálkollégium keretében az Egészségügyi
Informatika oktatása. A tantárgy iránt nagy az érdeklôdés,
a hallgatók döntô többsége az informatikai rendszerek
megismerését választja, amelyekkel tanulmányaik
befejeztével azonnal találkozni fognak. Két
számítástechnikai laboratóriumunk lokális hálózattal
felszerelt, melyek az egyetemi hálózat részét képezik, és a
leendô munkahelyek információtechnológiai környezetét
biztosítják. Lehetôség van posztgraduális tanulmányok
folytatására is, mivel minden klinikán szükséges néhány
olyan munkatárs jelenléte, aki a hálózati szoftver
kezeléséhez is ért, nem csak az alkalmazási szoftverekhez,
amelyeket mindenki használ.
@VSpeciális alkalmazások@N
A hálózat sajátosan orvosegyetemi alkalmazásainak
felsorolását kezdjük a nemzetközi adatszolgáltatási
kötelezettséggel (pl. a vesetranszplantációról szóló
jelentés és más, a konkrét orvosi munkával kapcsolatos
információszolgáltatás). A számítógépes hálózatra épül a
most bevezetett teljesítmény szerinti finanszírozási
rendszer is: 21 klinikánkról begyûjtjük az összes ott
kezelt, onnan eltávozott fekvôbeteg adatait (diagnózis,
terápia) ami alapján betegségcsoportokba soroljuk be ôket;
ennek alapján dôl el, hogy a klinika milyen támogatást kap
az Országos Egészségügyi Pénztártól. Ugyanez a rendszer
mûködik a járóbetegek ellátásánál, akik esetében csak a
beavatkozásokat kell jelenteni. Ezek az adatok határozzák
meg az értékelés alapját képezô ""német" pontszámértéket.
A teljesítmény szerinti egészségügyi elszámolási rendszer
egészen pontosan úgy mûködik, hogy a fekvôbetegek esetében
meghatározott betegségcsoportokhoz (leegyszerûsítve: a
kezelés szempontjából azonos költségszintû betegségek
kategóriáihoz) állandó pontértéket rendeltek, amelynek
forintértéke változó. Ugyanez vonatkozik a járóbetegekre,
ahol az országos szinten begyûjtött pontszámot elosztják a
biztosítónál adott hónapban rendelkezésre álló pénzzel, és
megkapják a pontértéket. Hálózatunknak ez az egyik
legfontosabb rendszere: a hozzá tartozó adaszolgáltatást
teljesen on-line módon tudjuk végezni, a klinikák központi
gépérôl vonalon kérjük le a havi teljesítményadatokat.
A SOTNET speciálisan orvosi alkalmazása: a teljes
gyógykezelési folyamat a klinikákon, pontosabban a
gyógyítási folyamat során keletkezô valamennyi információ
feldolgozása a számítógépes hálózat révén történik. A
felvételtôl kezdve számítógépen végigkísérhetô a beteg
állapotának alakulása: milyen betegségben szenved, mi a
diagnózis, mi a terápia (gyógyszerek, mûtét stb.) és mikor
távozott gyógyultan; ezek alapján készül el azután a
zárójelentés, szintén számítógépen.
A klinikai információs rendszer egy fekvô- és egy járóbeteg
alrendszert tartalmaz.A járóbeteg szakregiszter feladata (a
teljesítményelszámoláshoz kötôdô adatszolgáltatáson túl) a
konkrét orvosi tevékenység segítése: minden páciensnél
teljes részletességgel dokumentálja az anamnézist, a
pillanatnyi státust, a leírt betegség rizikófaktorait, a
labor- és a képdiagnosztikai vizsgálatok (ultrahang,
röntgen) erdményeit. Rögzíti, hogy mi történt a beteg
legutolsó megjelenésekor és ütemezi a következôt. Ha a
páciens nem jelenik meg a jelzett idôpontban, akkor a
rendszer figyelmeztet erre. A részletes dokumentációt
nyilvántartó szakadatregiszter nem fûzôdik minden
járóbeteghez, mert nem minden betegség kelt tudományos
érdeklôdést. Ilyen fajta adatrögzítésre csak a kiemelt
betegségek eseteinél kerül sor (pl. magas vérnyomás,
hipertónia-, csonttumor-, csípôficam-, immunológiai
adatbank kialakítása). Ezek a szakadatregiszterek tehát
egy-egy olyan betegségfajtával foglalkoznak, amely
valamilyen szempontból országos jelentôséggel bír. Az évek
során rögzített és megôrzött adatokra is támaszkodó kutatás
célja mindig az, hogy a diagnosztizálás pontosabb, a
terápia eredményesebb legyen: pl. a népbetegségnek számító
magas vérnyomást miként lehet kombinált támadáspontú
gyógyszerekkel kezelni, ami egyrészt hatékonyabb, másrészt
a gyógyszerek káros hatását csökkentô módszer.
A hálózat sajátos alkalmazásainak sorában a Laboratóriumi
részrendszer következik, amely a kémiai laboratóriumi
vizsgálatokat, vagyis a vizsgálati helyek munkáját ütemezi
(bekapcsolja a vizsgálati automatákat: a számítógép
vizsgálati programot ad, majd lekéri a vizsgálati
eredmények adatait és elkészíti a leletet). A Laboratóriumi
részrendszer összerendezi a betegek adatait a
mintaadatokkal, a minimálisra csökkentve ezzel a tévesztés
veszélyét. A lelet menetközben is lekérhetô on-line
tájékozódás céljából, de ez az eredmény még nem hivatalos,
csak ha már kinyomtatásra került, és azon a labor igazolta
a vizsgálat hibátlanságát. Ez a rendszer minôségelenôrzést
is végez és kiszámítja a vizsgálatokra ráfordított anyagok
költségét. A költségek megismerése ma már nagyon fontos
tényezô. Hasonló feladatokat lát el a Képdiagnosztikai
(komputertomográfia, ultrahang és röntgen) részrendszer is.
Itt húzható meg a határa az orvosi egyetem azon
informatikai rendszerének, amelynek adatait on-line lehet
átrendelni egyik klinikáról a másikra. A képek on-line
hozzáférhetôsége, processzálása, forgatása, kiélesítése
egyelôre kivétel, mivel ez olyan nagy teljesítményû
berendezéseket igényel, amelyek tömeges beszerzése most nem
áll az egyetem módjában. Emellet létezik még Mûtéti
rendszer is, ami a mûtétek ütemezését és dokumentálását
végzi: nem magát a mûtétet vezérli a számítógép, hanem a
vele kapcsolatos, illetve az operáció során keletkezô
információkat tárolja. Magyarán: a járó- és
fekvôbeteg-ellátás és -ápolás összes mozzanatában keletkezô
információt számítógépen tároljuk. Egy nagyon kézenfekvô,
további hálózati alkalmazás: a klinikákról lehet on-line
gyógyszert rendelni az egyetemi központi gyógyszertártól,
ahol a készletezés a Gyógyszerrendszer segítségével
történik. Erre Európában sincs sok példa, csak az USA-ban
mûködtetnek hasonló, tehát betegig lemenô
gyógyszeradagolási rendszereket. Ennek folyamata az, hogy a
nagyvizitrôl számítógépen készül egy lista; ezen szerepel,
hogy a beteg az elôzô 24 órában milyen gyógyszert kapott:
ha nincs változás, jóváhagyják, ha van, akkor módosítják,
és ezek az adatok azonnal bekerülnek a számítógépbe; ennek
alapján készül egy rendelés: ha az osztályos készletbôl
kielégíthetô, akkor így oldják meg, ha nem, akkor
továbbmegy a rendelés a klinika gyógyszertára felé, ha ott
sincs megfelelô mennyiségû gyógyszer, akkor küldik tovább
az egyetemi gyógyszertár felé. Tehát a legpontosabb igény
ismeretében rugalmas, napi gyógyszerellátás folyik, ennek
következtében nincs szükség nagy készlet raktározására. A
Gyógyszerrendszer komoly orvosi támogatást nyújt: miután az
orvos felírt egy gyógyszert, az átfut egy ellenôrzésen,
amely figyeli: a kontraindikációt, a gyógyszerek közötti
olyan kölcsönhatásokat, amelyek a betegre nézve veszélyesek
lehetnek, az adagolás eltér-e az a szokásostól, a minimális
adagolási idôtartam betartását stb. A Gyógyszerrendszer
lehetôvé teszi, hogy betegre visszavezetve tételesen
figyelhessük a gyógyszerfogyasztást, annak hatékonyságát,
mivel az adatok egyeztethetôk a kezelés valamennyi
információjával és lemérhetô, hogy azonos betegségek
esetében alkalmazott eltérô gyógyszerterápiák közül melyik
bizonyul hatékonyabbnak. Figyelhetôk az orvosok
gyógyszerezési szokásai, és még az is kiderül, hogy mennyi
gyógyszer tûnik el, ami szintén nagyon fontos tényezô,
mivel a gyógyszerárak határa a csillagos ég, és azt lehet
mondani, hogy az egyetem költségvetésében a
gyógyszerköltség az egyik legnagyobb tétel.
Mivel a SOTNET egy integrált rendszer, nagyon lényeges
jellemzôje, hogy egy betegre vonatkozó adatot csak egyszer
kell bevinni a számítógépbe, mert a modulok átveszik azt
egymástól a hálózaton keresztül. A labor pl. átkéri a beteg
adatait, elkészíti a leletet és visszaküldi, ami
nagymértékben megkönnyíti az amúgy is túlterhelt
nôvérgárdánk munkáját.
@VMaga a hálózat@N
A SOTNET számítógépes hálózat felépítése a következô:
gerincvezetéke egy 10 eres optikai kábel, ami a Nagyvárad
tértôl az egyetem Elméleti tömbjének épületébôl indul, és
az Üllôi út alatt a Külsô és a Belsô Klinikai tömbön
keresztül éri el a Puskin utcai Elméleti tömböt. A tömbökön
belül optikai csatolók (HUB-ok) kötik össze a klinikákat és
az intézeteket 4 eres optikai kábelekkel. Minden egyes
klinikához és intézethez 4 eres kábel megy (kettôt a
számítógépes hálózat használ, kettôre pedig a
telefonhálózatunkat szeretnénk telepíteni), vagyis a SOTNET
az intézményekig bezárólag teljes egészében optikai kábelre
épül. (Miért? A hálózatépítésnek az a -- szerintünk is jó
-- filozófiája, hogy a nagy költségtételû és nehezen
lecserélhetô helyekre a lehetô legjobb terméket kell
telepíteni. Az optikai kábelnél nem is a kábel ára magas,
hanem a behúzás költséges: viszont erre az alapra építve
lehet fejleszteni a hálózatot, hiszen az optikai kábel
lehetôségeinek teljes kihasználásától még messze vagyunk, a
gépek, csatlakozók kisebb gyorsasága miatt. A kezdetekhez
képest azonban már így is a négyszeresére növeltük a
hálózat teljesítményét.) Egy-egy klinika, intézet önmagában
is (lokális) hálózat, átlag 20-30 PC-géppel; itt a serverek
386-486-os AT-gépek, az egyes állomások pedig zömmel
szintén AT-k, bár vannak még XT-k is. (A hálózatot akkor
kezdtük kiépíteni, amikor még embargó alá estünk, és nem
volt lehetôség más gépek beszerzésére, sôt néha hallgatni
is kellett arról, ami az egyetemen folyt: az országban pl.
mi voltunk a másodikak, akik optikai kábelt használtak
hálózat telepítéséhez.) A klinikai hálózatokat két
serverrel látták el, mert abszolút biztonságra kell
törekedni, a kórtermekben és az ambulanciákban, laborokban
stb. elhelyezkedô állomásokat koax-kábel köti össze. Ezek
részben ARCNET, részben pedig ETHERNET fizikai hálózatok:
elôbbit folyamatosan cseréljük le az utóbbira, amely
lényegesen fejlettebb. Az optikai hálózat is ETHERNET,
tehát adatátviteli sebessége 10Mbit/s. Maga az optikai
hálózat lehetôvé tenné a 100 Mbit/s sebességet is, de az
ETHERNET csatolók miatt ennek csak a tizede érhetô el. A
négy nagy tömböt egy ROUTER fogja össze, amely nagyon magas
intelligenciájú gép: chipjeibe beépítve tartalmazza a
rendszer irányításának programját. Ehhez a hálózathoz
csatlakoznak nem tömbben elhelyezkedô pesti klinikáink (I.
és II. Gyermekklinika stb.), szintén optikai kábelen
keresztül, a budai klinikáink pedig (Ér- és szívsebészeti
klinika), mivel távolabb vannak, bérelt telefonvonalakon
kapcsolódnak a hálózathoz. A hálózathoz csatlakozik az
Akadémia Orvoskutató Intézete, az Országos Közegészségügyi
Intézet, az Országos Kardiológiai Intézet, tehát a SOTE
intézményei mellett a velük együttmûködô orvosi intézmények
is. A hálózat inhomogén, ami azt jelenti, hogy különbözô
kategóriájú gépek helyezkednek el benne: jelenleg 700
számítógépet kapcsol össze. A gépek döntô többsége PC AT és
a klinikákon található. A központi gépparkot viszont Micro
VAX 2000, 3500, 4000-es gépek alkotják, továbbá egy SUN
SPARC 10-es, amely alapvetôen a hálózat vezérlésére
szolgál. Ezek már magasabb kategóriába tartoznak. Inhomogén
a számítógépes rendszer olyan szempontból is, hogy
különbözô protokollokat használ: az IPX és TCP/IP
protokollt elsôsorban PC-gépeken, a DECNET protokollt pedig
a VAX gépeken. A TCP/IP egy nemzetközi szabvány, amellyel
lehet különbözô hálózatok között is forgalmazni; de mivel
alapvetô szempont volt, hogy minden állomásról minden
állomás elérhetô legyen, az IPX protokollú gépek (Novell
Netware 2.11-es és 3.11-es hálózati szoftverrel vezérelt
PC-s helyi hálózatok) és a DECNET protokollú gépek között
egy GATEWAY kapuszoftvert kellett építeni: ez nem saját
fejlesztés, a Mûegyetem készítette el számunkra. îgy
lehetôvé vált, hogy minden állomás -- beleértve az egyetem
Gazdasági rendszerének (humán erôforrás, pénzügyi és
készletadatbázis) állomásait is -- elérjen minden állomást.
@VArchiválás, kapcsolatok, adatvédelem@N
A SOTNET archiválási rendszere is sajátos. A klinikák
vezérlôgépein 2 évig ôrizzük minden beteg adatait. Ezt
követôen a minden klinikai tömbben megtalálható központi
vezérlôgépre kerül a dokumentáció, ahol további 5 évig
megtartjuk. Ennek leteltével az adatok a törvényben elôírt
35 évig a Micro VAX gépek lézerlemezein tárolódnak,
évenként csoportosítva. A SOTE-n ápolt betegekrôl készül
egy azonosítót és évet tartalmazó szûkített adatbázis,
amelybôl a régebben kezelt betegek adatai érhetôk el.
Reméljük, hogy ezzel az elektronikus archiválással
kiválthatjuk az elavult papírkartonos rendszert, valamint
hogy ezt a lézerlemezes adattárolást jogilag is el fogják
ismerni. Ez ti. egyszer írható lemezeken, WORM-okon
történik, vagyis utólag fizikailag is lehetetlen
manipulálni ezeket az adatokat, tehát azok egy esetleges
késôbbi per esetén teljesen korrekt információkat
szolgáltathatnak. Egyelôre azonban még az elsô hét éven
belül vagyunk, a hálózatunk nincs olyan idôs, hogy a
betegek adatait WORM-ra kellett volna írnunk. A
törvényesítést egyébként korábban a KSH kezdeményezte, de
mivel megszûnt részérôl a felügyelet, így a folyamat
leállt; mi azonban ismét indítványozni fogjuk az
elektronikus médiákon tárolt dokumentáció jogi
elismertetését.
A SOTNET más hálózatokkal is tartja a kapcsolatot: a Puskin
utcai tömbnél, az egyetem utolsó Elméleti tömbjénél
található egy router, itt csatlakozik az ELTE Atomfizikai
tanszékének hálózatára, vagyis arra a számítógépes egyetemi
gyûrûre, amit a Mûszaki egyetem, az ELTE budai épülete és a
Közgáz alkot a Petôfi és a Szabadság hídon keresztül
összekapcsolva; ennek a számítógépes gyûrûnek egy lába a
Múzeum körútig nyúlik le; mi ezen a ponton csatlakozunk és
jövünk ki az Üllôi úton (ez a hálózat, mely a Puskin utcai
tömbig terjed, a SOTE tulajdonát képezi és a Matávtól
bérelt alépítményben fekszik). A SOTNET-nek a Közgázról és
az ELTE-rôl van kimenete a nemzetközi hálózatok felé,
ezenkívül tagja a Magyar Akadémiai Hálózatnak, ami a magyar
egyetemek és kutatóintézetek informatikai hálózata, s azon
keresztül is csatlakozik a világ felé. E három csatorna
közül kettô 64 Kbit/s-os telefonvonal, amely csatlakozik az
európai nemzetközi hálózathoz, azon keresztül pedig
mûholdas kapcsolatban áll a tengerentúllal. Az európai
számítógépes hálózat kábelvezetékes, de most épül ki az
európai optikai gerincvezeték, az ún. E-Bone, és erre
csatlakozik majd a magyar (H-Bone) optikai gerincvezeték,
amelyre a SOTE az ELTE-vel együtt kapcsolódik. Egyébként a
márciusi felmérés szerint elektronikus levélforgalom
tekintetében a SOTE az ország egyetemei körében a negyeik
helyen szerepel.
Egy olyan méretû hálózatban, mint a SOTNET rendkívül
lényeges momentum az adatvédelem, illetve a jogosultságok
kiosztása. A betegek név szerinti adatbázisa pl. nem érhetô
el: név szerint nem lehet kérdezni, csak betegségkódok
alapján. A rendszeren belül hétszintû védelmi kulcsrendet
használunk, de a dolog így is elég kényes. A
törzsállományokhoz csak meghatározott személyek nyúlhatnak
meghatározott kódokkal -- de hát minden kódot meg lehet
fejteni. Ha a Gazdasági rendszer adatait leolvassák más
egyetemi alkalmazottak, az a kisebbik baj, de ha már a
betegek adatbázisához fér hozzá illetéktelen személy, az
komoly bonyodalmakkal járhat. Vannak szupertitkos
állományok, mint amilyen az AIDS-adatbázis; ezt mi sem
tudjuk megfejteni a Számítóközpontból, mert abban csak
számkódok szerepelnek: ezeket néhány orvos készítette egy
kódolási rendszer segítségével, és a megfejtését csak ôk
ismerik. Másrészt létezik egy kutatói szabadság: a kutatók
hozzáférhetnek mindazokhoz az adatbázisokhoz, amelyek a
kutatáshoz biztosítottak. A szakirodalmi adatbázis
hozzáférhetôsége az egyetemen kívüli személyek számára
pedig gazdasági kérdés: mi drága pénzért vásároltuk.
Egyszóval az orvosi egyetem adatbázisai a betegek
regiszterei miatt nehezebben, illetve nem férhetôk hozzá,
ellentétben talán más egyetemek adatbázisaival. A
külfölddel való elektronikus levelezés a hálózat
felhasználóinak ingyenes, de külföldi nem publikus
adatbázis lekérdezésének kiadásait már nem fedezi az
egyetem, vagy csak részben.
@V""Pókhálótlanítás"@N
A kórház-klinikai PC-s rendszert tovább kell fejelszteni: a
jelenleg párhuzamosan mûködô gazdasági és orvosi
rendszereket össze kell kapcsolni, ami a valóságos
költségmegismerés szempontjából elengedhetetlen; hálózati
szintre kell emelni a képfeldolgozást, ami pillanatnyilag
kísérleti szinten történik az Ortopéd klinikán; a
mûtôrendszer szintén kísérleti stádiumban üzemel a
Transzplantációs klinikán: kamerával felvett mûtét
képanyagának a teljes mûtéti adatbázissal együtt történô
feldolgozását és hozzáférhetôvé tételét kell megoldani; ma
már rendelkezünk számítógéppel vezérelt gyógyító
eszközökkel, mûszerekkel, ezeket kellene a hálózatra
kapcsolni úgy, hogy a vezérlôgépek a hálózattal
kommunikáljanak, csak az a probléma, hogy ezek a
berendezések nem nemzetközi szabvány szerint készülnek,
kompatibilitásuk nem megoldott. Végül a SOTNET optikai
gerincvezetékét át fogjuk alakítani 100 Mbit/s sebességû
FDDI-gyûrûvé és a telefonhálózatot is átemeljük rá: ennek a
digitális központnak lesz egy mûholdvevôje, amelyen
keresztül nemzetközi távkonferenciákon is részt vehetünk. A
SOTNET folyamatos fejlesztésének célja tehát, hogy a lehetô
leghatékonyabb betegellátás érdekében az orvosegyetem
munkatársai közvetlenül jelen lehessenek a hazai és a
nemzetközi szakmai információcserében: a gyógyítás globális
hálózatában.
@KKis Endre@N